Jag ska hämta Bålgeting-enheten.
Överlämna den, så överlever ni länge nog att pudra chefens peruk imorgon.
Mycket lustigt.
Men mycket illa genomtänkt. Stället kryllar nämligen av mina män.
Och du är långt ifrån Bålgeting-enheten.
Jag förstår. Jag ber om ursäkt. Lycka till med hela Genesis-grejen. Vi ses.
Neil Stryker, dina dagar är räknade. Låt det gå undan, pojkar.
Var inte rädda, mina herrar. Han är bara en pojke.
Släpp honom, han gifter sig nästa vecka.
Hon är bara en flicka, Stryker. Har du problem?
Lika snabbfotad som vanligt.
Men du är lika farlig som du är korkad, käre gosse.
Har du glömt din våghalsiga skolgång, när jag smiskade din nakna stjärt?
Neil Stryker, du har alltid varit smolket i min bägare.
Jag har väntat länge på det här.
Jag kommer verkligen att njuta...
Stryker, avrapportera.
Uppdraget slutfört. Bålgeting-enheten säkrad.
- Kom ihåg att ta kommendören levande. - När du säger levande, då menar du...
HÖGRISKAVDELNING
- Tänd lampan, tack. - Visst.
Det står att när han togs in i morse bar han skyddsglasögon.
- Kanske... - Kan vi få hans skyddsglasögon?
Okej.
LADDNINGSPOTENTIAL: NOLL PROCENT
Mina herrar.
Jag ber verkligen om ursäkt för mitt beteende.
Mina ögon är så ljuskänsliga.
Låt mig uttrycka min tacksamhet.
Tänk att ni om många år ser tillbaka på ett liv fyllt av vackra minnen-
-som ni ska vårda i 10, 20 år till.
Men så inser ni att minnena inte existerar ännu.
Livet är bara en enda sak. Det är ögonblicket ni befinner er i nu.
Varje sekund för er närmare ödet-
- som ett ånglok som går fortare och fortare tills sekunderna har tagit slut.
MAXIMAL LADDNINGSPOTENTIAL
Är de döda?
Än en gång är er list ovärderlig, ers nåd. Stå still, så befriar jag er.
Darrell, du har väl tagit hand om de där?
O, ja. Jag har ersatt videosignalen med en inspelning av förra årets utvärdering.
Oroa er inte, ers nåd. Den här utvärderingen går lika bra som den förra.
- Hur ser det ut? - Ers nåd, vi ligger i perfekt synk.
Vi behöver bara vänta.
Och... Nu är det jul.
- Efter er. - Danke schön.
Hej.
Fortsätt, damerna.
Ursäkta, ers nåd. Det här tar bara ett ögonblick.
God kväll, Carl. Jag ska vara helt ärlig mot dig, för jag gillar dig.
Jag måste få med fånge 113 på transporten omedelbart.
Annars får jag skäll uppifrån.
Visst, men sköterskan städar upp en liten olycka. Du vet hur damer är på långresor.
- Vad är grejen med kostymen? - Den här lilla saken?
- Efteråt ska jag på begravning. - Begravning? Vems begravning?
Din.
Jaså, du gör oss sällskap. Är du beredd att sköta dig nu?
Eller måste jag klippa till dig igen?
- Så bra. Förlåt, vad hette du? - Sharon.
- Sharon, du svävar i stor fara. - Vi är hemska människor, var rädd för oss.
Var rädd. Bli skrämd av oss.
Gå längst bak i skeppet. Längst bak. Försvinn ur min åsyn.
Okej, Darrell. Ta oss till den nya hemliga fästningen.
Koordinaterna är inprogrammerade. Vi är på väg.
Vad är vårt nästa drag?
Att döda Neil Stryker.
Neil Stryker, hur är läget? Hur går det med din lilla avstängning?
Du börjar väl bli lite rastlös, antar jag.
- Det för mig till mitt nästa problem. - Jag lyssnar.
Den galne vetenskapsmannen har rymt från dårhuset Mount Ward.
- Du sa väl att det aldrig kunde hända? - Ja, det gjorde jag. Hör på nu.
De hade någon på insidan. Kolla på den här killen. Darrell Freeway.
- Hans föräldrar måste ha hatat honom. - Han ser ut som vetenskapsmannen kumpaner.
Han har dödat tre män och tagit en kvinnlig sköterska som gisslan.
Du är den ende som kan lösa situationen, vad säger du?
- Skitsnack. Jag hör av mig. - Gör inte såhär.
Din son blir inte godkänd på dagis. Har du sett hans betyg?
Nej, Barb. Jag har inte tittat på hans betyg.
Det menar du inte? Du var uppe på taket och gjorde inte ett jävla skit.
Jag häftar fast julbelysningen, Barbara. Viktigare blir det inte.
Inte konstigt att vår son misslyckas-
- om han tar efter en gammal idiot som förlorar jobbet och dräller runt på taket!
Du, Shelly, du får vakta grabben ett tag. Jag ska börja jobba igen.
Nej, hon kan inte. Hon är död.
Vadå "min stereo är trasig"? Är den ens inkopplad?
Jag lämnar av honom om en halvtimme, okej? Bra.
Den här ska sitta där.
Hej, gubben. Ska vi åka till din faster?
- Nej, jag vill vara hemma. - Vi åker strax. Ta den tid du behöver.
Mamma säger att det går dåligt i skolan.
- Borde du inte göra läxorna nu? - Nej.
- Hur ska du annars få bra betyg? - Läxor suger, pappa.
Det är sant. Läxor suger verkligen.
Pappa, när kommer mamma tillbaka?
Mamma är död, grabben. Jag dödade henne.
Jag skojar bara, men hon är död.
- Du, Jack. Vad är det för anomalier? - Okänt. Vi har analyserar dem löpande.
- Lustigt, de syns inte på min spårare. - Er vad, sir?
Glöm det. Jag gör ett ärende innan jag går till Fred. Håll ögonen på tavlan.
- Håll kvar hissen, kompis. Tack. - Ingen fara.
Jaså, du kollar in uniformen? Ja, jag har just blivit befordrad till attentatsman.
- Du önskar väl att du hade en sån? - Ja.
Efter bara fyra års slit och träning så kommer du dit.
Det var ju väldigt imponerande. Vi ses på fältet, ässet.
Aj!
- Byggnaden brinner, vi måste evakuera. - Va? Jag har inte hört brandlarmet.
Du har rätt, det brinner inte. Schyst vagina.
- Är inte du avstängd? - Inte längre.
Vad är det för jobb? Det måste vara viktigt om de förkortade avstängningen.
- Får jag följa med? - Nej. Den jag ska ta är för farlig.
Jag är ju tränad. Av dig.
Du är inte redo. Det är inget jobb för nybörjare.
Ge mig inte den där blicken.
Det här jobbet är personligt. Fattar du?
Jag ska förklara. Innan jag blev agent jobbade jag med en lysande vetenskapsman.
En dag blev han fullkomligt galen.
Stryker, du måste se det här!
- Jag har äntligen gjort det, Stryker! - Din tidsportal? Hur fungerar den?
Portalen far fram genom tid och rum.
Jag använder den här för att kalla hit eller locka på den.
Så maskinen reser ständigt i tiden? Inte illa.
Ja, och jag har löst alla stabilitetsproblem jag hade tidigare.
Det var därför tidskapseln misslyckades. Den jävla saken.
Där ser du. Jag ska visa hur den fungerar.
Jag ställer in koordinaterna på att skicka mig exakt 20 sekunder in i framtiden.
Det kommer att placera mig precis här. Backa, Neil.
Och beskåda det bländande-
-obehindrade majestät som är tidsresor.
20 sekunder är mycket längre än man tror.
Särskilt när man bara står och gör ingenting.
Som en tönt.
Med den här nya teknologin är möjligheterna oändliga.
Han blev sig aldrig lik. Han ägnade dagar åt att planera världsherravälde-
-och obeskrivlig ondska.
Jag vet vad jag säger. Planen är perfekt. Jag reser tillbaka i tiden-
- till dagen innan jul och stjäl Tomtens säck med leksaker.
Allt blir mitt, barnen får ingenting.
Jag blir enväldig härskare och obestridd konung över julen.
Och som kronan på verket ska jag para mig med Tomtens fru.
Det kan jag inte tillåta.
Märk mina ord, Stryker: Hämnd!
Jag glömmer aldrig hans ansiktsuttryck och hur hans röst lät.
Han finns därute. Världen har bara en chans om jag hittar honom först.
Vad gör ni, tjejer? Det här är hemligstämplat. Stick, för fan.
Du får ändå inte följa med.
Med den galne vetenskapsmannen på fri fot svävar hela vår värld i fara.
- Jag menar, det är ju för fan kört! - Det stämmer.
- Men du glömmer en sak, Fred. - Att godisautomaten är sönder?
- Mig. - Hade du sönder godisautomaten?
Jag har inte rört den jävla automaten! Jag ska förklara.
När vetenskapsmannen byggt tidsportalen kom jag över ritningen.
Jag bytte en tidsportalsspårare för att kunna spåra när han hoppade i tiden.
SPÅRAR
PLATS: PARIS I FRANKRIKE TID: DEN 15 AUGUSTI 1799
Vet du vad jag älskar med fransmännen, Stryker?
- Hattarna. - Du ser ut som Napoleon.
Jag vet. Jag fick hela utstyrseln i utbyte mot ett par osynlighetsstövlar.
Hör på. Du kan inte ge uråldriga civilisationer så avancerad teknologi.
Du pajar hela historiens gång. Vad fan är det med dig?
Jag vet nog vad jag gör. Ta ett steg tillbaka och fråga dig vad du frågar mig.
Jag vet vad jag gör, jag är ett geni. Jävlas inte med mig.
Vad tror du om mig? Jag uppfann tidsresor.
Självklart vet jag följderna av att förändra historien! Det var jag som...
Det var vid såna tillfällen jag insåg att jag behövde kunna spåra hans tidshopp.
Men att spåra honom i tiden är en mardröm. Vi måste stoppa honom innan det händer.
Han törstar efter hämnd, annars hade han hoppat i tiden redan. Det är vår hållhake.
Var gömmer du dig?
Det tog inte lång tid att hitta dig, Stryker. Och nu är du min.
Du kommer inte undan, Stryker! - Darrell, förbered stridsrobotarna.
Ers nåd, jag protesterar. Lasrarna överhettade hårddiskarna. Vi vill inte...
Ur vägen, för helvete. Jag gör det själv.
- Ers nåd, han lever fortfarande. - Självklart. Han lever alltid fortfarande.
Men inte länge till. Vi får se vad han tycker om våra små luftskeppssonder.
Stryker, vad sysslar du med?
Darrell, ta över.
Stryker, vad fan gör du? Nej, våga inte spränga mitt luftskepp. Våga inte!
Herregud, min näsa!
Ja tack, gärna.
Darrell! Till räddningskapseln, för fan!
- Är något på tok, ers nåd? - Jag blev sparkad i ansiktet. In, för fan!
Tryck på knappjäveln, Darrell! Kom igen!
Det här ska du få för, Stryker!
Inkommande samtal från elitstyrkan.
- Vad gör du, Stryker? - Följer min magkänsla.
- Vet du var den galne vetenskapsmannen är? - Nej, men jag känner en som kanske vet.
- Det är ju för fan lysande. - Hans tvillingbror, som är en enstöring.
Han bor på Irland. Vi har inte setts på åratal, så jag får vara beredd på allt.
Vi gör en överenskommelse. Jag avslöjar var min brors hemliga fästning ligger-
- om du poserar för min nästa skulptur. Naken.
- Är det allt du vill ha? - Ja.
Nej.
Om jag säger såhär, då: En kompromiss.
Jag älskade dig i din uniform. Hur du såg ut i din uniform, menar jag.
Drar du dig ur innan jag är klar, så hoppar jag i mitt skepp och skjuter dig.
- Hur lång tid tar det här? - Inte lång tid alls, Neil.
Jag tänker mig lite action. Du sparkar en skurk.
Okej, jag gillar det. Fan, här kommer en skurk till! Sparka båda två!
Okej, de rör sig kring dig, sparka bredare.
Lite bredare till.
Okej, gubben, lite bredare.
Okej. Och så lite bredare.
Vi har pratat om det här. Det blir inget.
Jag vet vad du vill ha, Bob. Jag gör inte sån skit.
Okej, då. Herregud.
Vet du vad? Hala fram pickan. Pistolen, menar jag.
- Håll upp pistolen. - Vad vill du att jag gör?
Jag vill att du är Neil Stryker. Jag vill att du gör mig tänd.
Testa den här.
Jag kan inte tänka mig någon sexigare syn.
Någonsin. Ligg kvar så.
Genom tidens flod-
- har bara ett fåtal män förändrat historien.
Ikväll ska två män göra det.
Det som en gång var mjukt ska snart bli hårt.
Vänta bara tills jag berättar för alla om det här.
Välkommen, Neil Stryker.
- Kaffe. - Kärnvapendetonation om 30 sekunder.
Detonation om 20 sekunder. Kärnvapen aktiverat.
Matar ut vapen. Kärnvapen aktiverat.
- Fem, fyra, tre, två, ett... - Öppna dörrjäveln!
Farväl.
Jag måste få den lagad.
AVSTÄNGD
Välkommen, kapten Stryker.
Ett nytt meddelande.
Du sprängde mig, din jävel.
Inkommande samtal från kommendör Fred.
Vad fan gör du? Vi måste komma igång.
Den galne vetenskapsmannen får inte förutse vårt nästa drag. Hör på.
- Ett team väntar på dig just nu. - Fred, du gör mig illamående.
- Vill du minska personalen, så sparka dem. - Vi ger dig all hjälp du kan få.
Behöver du dem, bra. Behöver du dem inte, strunt samma. Bara du inte åker fast.
Bra. Måste jag vara barnvakt åt en massa idioter, så åstadkommer jag inte ett skit.
Perfekt. Alla väntar på dig i sektor sju.
Snälla Stryker, ta det lugnt med dem.
Det är det minsta jag kan göra, eftersom de inte lär överleva.
- Ska jag läsa någon uppdragsrapport? - Ingen rapport, uppdraget är hemligt.
Tekniskt sett så är du avstängd, så håll dig borta från amiralen.
För om du åker fast så åker både du och jag dit.
Jag ska akta mig.
Det jag behöver nu är en kopp kaffe.
Inte skiten i automaten, det bra kaffet som kapten Gomez har inlåst på kontoret.
- Kontoret är låst, du måste smyga dig in. - Det klarar jag.
- Iväg nu. - Ja, sir.
Johnson! Kom hit och stå här som en idiot. Det är en order.
Stryker! Vad tror du att...
Amiral, sir! Vilken ära!
Töm ditt skrivbord, du får sparken.
Av med glasögonen, du liknar en idiot.
Dra åt helvete, skinksmörgåsätare.
Skulle en galning vara skyldig till förödelsen?
- En galen vetenskapsman ödelade staden. - Som en korsning av Stalin och Hitler.
Det kan bli snårigt. Vargar, minor, fällor och taggtråd. Du ska nog klippa dig.
- Jag kan hjälpa dig. - Jag kanske ska toppa mig.
God middag, mina herrar. Jag ska gå rakt på sak. Det är ett självmordsuppdrag.
Vore det upp till mig, så vore ni inte här. Men det är det inte.
Amiralen känner inte till det. Vi får inget stöd från högkvarteret.
När vi har åkt stryps kommunikationerna och vi får klara oss själva. Backa ur nu.
Ni hörde kapten. Fall in i ledet. Sisten ombord på skeppet är en rostig trombon.
- Vad är det? - Att slicka röv och runka killen.
Lägg av, nu drar vi.
Vad är en rostig trombon?
Så du nästlade dig in på uppdraget ändå? Du måste gilla att dö.
Kanske, men jag är ingen rostig trombon!
Tornet tar kungen. Schack matt.
- Äntligen kommer du. Ska vi åka? - Jag vet inte hur, men du fuskade.
Ja, tornet kan inte gå så.
Du är slö, Veronica. Glöm den rostiga trombonen, du är den rostiga orkestern.
Grabbar, förbered avfärd. - Du är min andrepilot. Kom hit fram.
Försök att inte krascha.
- Håll ett öga på henne. - Ja, sir.
- Vad är det här? - Dags för lejonungen att bli av med manen.
Det kan bli taggtråd, chefen. - Fortsätt.
Kapten, vi närmar oss destinationen.
- Okej, ge oss lite andrum. Landa där. - Ja, sir.
Du. Har du inte glömt något?
Dags att samla flocken. Tacka Gud. Det finns inga ateister i skyttegraven.
Ta min hand. Jesus, den Store, Guds lamm, han dog för våra synder. Ta min hand.
Släpp min hand! Den enda synden var att inte elda upp träet.
Fall in i ledet, ditt as. - Ni två, lägg av med det där.
Stick.
Du klev på min tå, men det är lugnt.
Ring på.
Som jag trodde, det är ingen hemma. Det är helt övergivet.
Vi får avbryta uppdraget. Ni har förlorat slaget, men inte mer.
- Har du provat dörrhandtaget? - Det är omöjligt.
Idiot.
Det enda som saknas är Tomten.
- Tomten. Det är Tomten. - Ho, ho, ho. God jul, mina älsklingar.
- Har ni varit stygga eller snälla? - Jag, Tomten. Jag.
- Vilket av dem? - Snäll!
Jag trodde väl det.
- Akta, det är en fälla. - En fälla? Dumheter.
- Det är ingen fälla, det är en vara. - Lägg av.
- De finns i alla storlekar. - Darrell, gör inte så!
Var fan... Han har tröjorna. Killar. - Stryker, du minns operation Omega.
Nu har den blivit en supernova.
Jag åkte tillbaka till förra julen och bytte alla julklappar mot den tröjan.
Den korta versionen: Lagret är slut. De är poppis!
Hur trodde du att jag hade råd med fästningen? Jag hinner knappt designa nya.
- Den nya modellen är också populär. - Jag tar en sån.
- Hur som helst, poängen är... - Clark, ta fången.
Du, kom hit. Kom hit.
Vänta, en sekund. Ta tag. Kom igen!
- Du begår ett misstag. - Så du byggde en ny tidsportal?
- Du verkar ha tagit dig till Nordpolen. - Ja, det stämmer.
Och ovanpå allt...
- ...mördade jag Tomtens fru. - Peppra honom.
Lugna er! Vänta! Nej!
Du fick mig, Stryker! Du fick mig...
- Förlorare! - Ett hologram.
Jag är besviken på dig, Stryker.
Att slå ut er rövhål blir visst enklare än jag trodde.
Låt spelet börja.
Ja, det stämmer. Jag är också ett hologram.
Slösa inte era kulor på mig, jag är inte ens här.
Var är den satans nyckeln? Fan också!
Eld upphör.
- Kapten, vem var den stilige mannen? - Bli inte distraherad, Clark.
Kapten, det är helt ihåligt bakom eldstaden.
Jag undrar...
Okej, in med er, allihop. Ta av er de där jävla tröjorna.
- Hur många uppdrag har ni varit på? - Jag och kaptenen? Många, hurså?
Det spelar ingen roll. Jag får visst kasta mig genom brädorna.
Om inte kapten har en kofot i byxorna. Har ni det? En kofot i byxorna?
Jag känner inget i benen!
Det måste vara desintegreraren jag beställde för att utplåna Stryker.
Disinte-vad? Herregud, den är ju enorm! Den utplånar bara min plånbok!
Se, vad stor den är! Vad kostade den? Försöker du få mig i konkurs?
Mina exploderande pumpor, då? Jag ville ha exploderande pumpor utspridda i slottet.
Jag ser inte ens en enda squash.
- Era partystricks stoppar inte Stryker. - Och du har säkert en bättre idé?
Kväv honom. Jag vet inte. Sug ut allt syre ur rummet, eller nåt.
Lämna tänkandet åt oss, tack. - Det är lysande.
Märk mina ord väl, jag ska förgöra Neil Stryker.
Jag ska koka honom i buljong gjord på honom själv.
Jag gillar den.
- Du klarar dig, det är bara lite damm. - Titta här. En sticka.
Vänta.
- Ett kraftfält. - Inte direkt.
- Sir, jag får konstiga värden. - Låt mig gissa. Takyoner?
Ja, sir. Extremt.
- Det är min tröja också. - Lägg av.
- Vi måste ta oss igenom. - Vad fan, skämtar ni? Då förångas vi.
Förångas? Det vore en välsignelse. Vem vet vad som händer bakom barriären?
Vår hud kan vändas ut och in, så vi halkar runt i våra egna inälvor.
- Glöm det, jag vill inte halka runt. - Jag vet inte vad som kan hända.
Det är det okända. Jag går väl själv, då.
Kapten. Ber om tillstånd att gå före, sir.
Tillstånd beviljas.
Mod.
- Visa oss det. - Jag ska.
Herregud, nej!
Clark!
Kapten, kommer det att förbli såhär?
Jag kan leva såhär, men era kinder...
Jag har en teori. Effekten är temporär. När vi kommer ut blir vi normala igen.
Det är nog ingen fara. Gå tillbaka och testa, du.
Det gör mer än att föråldra oss.
Det stämmer, Kevin. En autentisk blick in i din framtid. Är du intresserad?
Med ungdom kommer styrka, men med ålder kommer vishet.
I min stamtavla finns både och.
Stig åt sidan.
Den jävelns framtid sög. Jävlar.
Titta, han ser ut att ha varit död i 20 år.
- Vi lämnar kvar honom. - Nej. Akta, jag ska prova något.
Vad i helvete? Jag känner mig konstig.
- Jag ska vara där, och dit ska jag. - Nej, nej, nej!
Vi har sett vad som händer. Du kan inte följa med oss.
Varför inte?
- Den jävelns framtid sög. - Vad händer nu? Är jag fast här?
Sir, jag kanske kan skapa en mobil sköld som kan skydda honom.
- Okej, låt det gå fort. - Om fem minuter går jag tillbaka ut.
- Så med den här kan jag gå igenom? - I teorin, ja.
- Är du säker? - Kanske.
Tror du på Gud?
Nej.
Okej.
I ryggen.
- Kevin lever. - Skitsamma.
Vargmannen. Är den mustaschen reglementsenlig?
Clark, i de blindas land är den enögde kung.
Och Nabroski...
Barriären påverkar inte alla likadant, titta på Nabroski!
Han är som en liten gubbe! Är du hundra år? Sådär, ja.
- Det är nog inte Nabroski. - Va? Samma ögon, tänder och morrande.
Ursäkta, kamrater. Jag är på väg.
Vadå? Måste man, så måste man.
- Herrejävlar, Nabroski, du ser... - ...fantastisk ut.
Vad har du för litet monster i famnen?
Vad är det här?
Ta bort den! Ta bort den!
Vad pågår? Människor?
Ni människor är förbjudna här. Detta duger inte.
- Kom hit, Hershel. - Okej. Stryker står där borta.
Stryker? Det kommer inte den vite trollkarlen att gilla. Nej, nej, nej.
Beväpna trupperna. Låt dem lida, straffa dem.
Gör som du blir tillsagd.
- Kan det vara vampyrer? - Det är inga jävla vampyrer.
Troll.
Kom igen nu, pojkar!
Ett, två, tre, fyr. Vad slåss vi för? För middagen.
Var är de?
- Där är de! - Ge mig mitt spjut!
Jag använder mina klor!
De ska få ångra att de kom in här!
Titta, vilka muppar!
Vi troll tolererar inga inkräktare. Inte sant, pojkar?
Ni har begått ett brott. Förräderi, är jag rädd.
Ni inkräktar i vårt land och hotar vårt folks suveränitet.
Som straff ska ni dö.
Ni får döda dem nu, mina älsklingar.
- Vapnet går inte att ladda. - Era åldrade vapen är inget hot.
- Ni måste slåss hederligt. - Fan.
Det händer äntligen!
Vad?
Håll fast honom, pojkar. Det är lunchdags.
Ge honom en tupplur som varar för alltid.
Sovdags, käre pojke.
Vi sticker.
- Larm. Larm. - Ska jag behöva sköta allt?
Larm.
- Framryckning! - Harold, hallå?
- Vad gör du här? - Jag vill inte missa det roliga.
Jag är mitt i ett krig och du tar med dig bebisen.
Har ni två huvudvärk?
Tro mig, smärtan sitter i huvudet.
Bebisen gör ingenting annat än att bli fet på vår soppa och din sprit.
Låt mig sticka härifrån!
Som vinden!
Jag är gravid igen. Det blir tvillingar den här gången.
Tvillingar?
Nej!
Dräkten är som en mygglampa! Kasta dem till mig, puckon!
Jag tar de här, vem tar den?
Kevin Humphries med ljusstaken i ballsalen.
Låt det regna.
Jag är odödlig.
Nej, inte mina älsklingar!
Mot kullarna!
Ofattbart! Carlton!
Jag vet precis vad jag ska göra.
Okej, jag kollar till steken.
Lugn! De tar mig till boet! Jag hittar kärnan och...
Ja!
Luckan!
Jag skickar dig tillbaka till din mammas vagina!
- Nabroski, vi måste ta oss till luckan. - Stryker, jag följer inte med dig.
- Ge mig vodkan. - Hade jag vodka?
Vilken galenskap kan skapa sådana monster?
Stryker, jag vill att du klättrar upp i trädet och räddar kvinnan.
Glöm mig, jag kanske inte klarar mig.
Men jag tänker ta några av de här monstren-
-med mig!
Stryker, du är precis där jag vill ha dig.
Vad i... Var är pingvinen?
Det skulle vara en tre meter hög mördarpingvin där. Darrell flyttar saker.
Strunt samma. Jag har ändå den kvinnliga fången. Eller kvinnliga fångarna.
Stryker, jag har inte hela dagen på mig. Jag vittrar bort här.
Kvinnorna avrättas inom en timme. Stället är stort, du har två val.
Du kan fånga mig eller rädda kvinnorna. Du hinner inte både och.
Du vet inte var någon av oss är.
Kör. - Taxi!
INGEN VÄG UT
Stryker! Har du det roligt i mitt lustiga hus?
Stryker, det var lysande att lägga dörren på golvet.
Det tog Darrell flera veckor av svält att lista ut det.
Okej, rövhål. Var är tjejerna?
Du kan döda mig nu, Neil. Du kan skjuta mig i ansiktet.
Då hittar du aldrig kvinnorna.
Just nu har du ingen aning om var fan de är.
- Eller när de är? - Eller när de är. Vilket mysterium.
Vad du vet så kan jag ha tagit tidsmaskinen, spänt fast dem-
- och skickat tillbaka dem till dinosauriernas tid.
De är här någonstans, i den här tiden, och jag ska hitta dem.
Allt handlar bara om jobb för dig, Stryker. Du är så uppjagad. Slappna av.
Jag tappar upp ett bubbelbad åt dig.
Kom igen. Ta ett dopp med mig, Neil. Ta ett dopp med pappa björn.
Det blir som förr i tiden.
Det gamla "syra i badkaret" -tricket.
Du är för bra, Neil. Lite bra för ditt eget bästa, kanske.
Stryker, du måste prova en sån här.
En Cosmopolitan. Min bror älskar dem. Här.
Kom igen, ta den. De är utsökta, de är smaskiga.
Vadå, skojar du? Skulle jag förgifta en utmärkt Cosmo?
Inte under min livstid. Ge mig den, jag vill ha två på en gång.
Så gott, Neil. Så gott. Din är godare än min.
Jag har låtit det här pågå för länge. Säg var fan de är.
Okej, Stryker. Okej.
Jag är trött och gammal.
Vill du ha kvinnorna, så behöver du bara vända dig om. Då hittar du dem.
ELITSTYRKANS HANDBOK RÖSTKOMMANDO: AVAKTIVERA
Avaktivera. Halt.
Stanna.
SPELA DÖD
- Är det allt de gör, Darrell? - Ja, men...
De fungerar.
Jag blir generad. Blir någon annan generad?
Blir någon annan generad av knuff-robotarna?
Darrell, vad känner du?
Ni kräver det omöjliga. Jag behöver människor.
- Människor? - Ja. En armé, ers nåd. Skickliga soldater.
Nej, Darrell. Det får räcka med dina planer. Det är jag som är den smarte.
- Ers nåd, jag har skapat en nioårsplan... - Nio år? Vi har inte ens nio minuter!
- Nej, men om vi hade det... - Nej, Darrell. Nu räcker det.
Du förstår, Darrell, jag har riktiga planer med riktiga resultat på gång.
Gör som du vill, Darrell. Adjö.
Vi ses i lunchrummet och äter munkar.
Ni underskattar mig, ers nåd.
Men snart vet ni bättre.
O, ja. Ja, sir.
Jag klär honom i silkesdräkt
Masserar hans fötter Och torkar hans snor
Jag tuggar hans mat och viftar på hans tår
Stirrar på honom naken Och försöker hålla masken
Jag gör precis varje liten sak
Varje liten sak Varje liten sak han tvingar mig till
Jag gör allt han ber om, allt jag inte bör varenda liten sak han vill att jag gör
Jag säger jag till nejen Tänker nej, men säger ja
Och kanske till sakerna Jag borde sagt nej till.
Han flyger jämt i sin ballong
Och skriker högt med sin jargong
Jag är hans främste kompanjon
Han får barnmat med champinjon
Jag slutar ej förrän jag kan
Förverkliga det som jag uppfann
Ett livsverk här på denna bänk
Vad nu? Det är ej instabilt mer, tänk
Jag längtar tills min plan blir av
Tiden är ute, nu bär det av
Om nio år ska jag visa alla
Med en stor armé och vackra lockar ska jag anfalla
Jag betalar varje pris Utstår allting givetvis
Även om han är orättvis
Jag gör allting som han ber, allt jag inte bör, allting han befaller mig
Jag säger jag till nejen Tänker nej, men säger ja
Och kanske till sakerna Jag borde sagt nej till
Allt för den...
Skröplige, rostige, skrynklige, stinkande
Vackre, underbare, otrolige, segrande
Magiske, härlige man!
- Kommer jag olägligt? - Neil Stryker, vad gör du här?
Darrell Freeway. Så du är den galne vetenskapsmannens nye hantlangare.
Och du är hans gamla flamma. Jaha.
Du har tagit ditt sista andetag, Stryker.
Nu är du illa ute. Dubbelt upp.
Ta det som en varning, herr Stryker.
Jag är som en trollkarl med svärden.
Det var inte jag, det var vetenskapsmannen. Han är galen.
Jag tar dig till tjejerna. De är här borta. Kom!
Jag säger jag till nejen Tänker nej, men säger ja
Vad i...
Jäkla maskin. Hur många gånger har jag tvingats...
Åh, nej! Inte i ansiktet!
- Stryker. Då bryr du dig om mig ändå. - Flytta på dig, för fan.
Tillbaka till skeppet. Skynda dig.
Nu har jag dig fast, Stryker!
Det här skulle jag allt vilja se dig försöka ta dig ur!
Rummet är helt lufttätt.
Just nu håller allt syre på att sugas ut.
Om två minuter är luften helt slut.
Om tre minuter är du död.
Nu, Neil Stryker, är tillfället då jag säger "Au Revoir".
LIVSTECKEN: UR FUNKTION
Tack, grabbar.
Ja.
Stryker!
- Tack, gode Gud att du lever. - Spring!
- Hur ska vi nu ta oss härifrån? - Jag har plats för två. Strykie åker bak!
Bra timing, Fred. För bra?
- Tack för att du hämtade mig. - Ingen fara.
Jag borde ha varit försiktigare. Jag var dum.
- Äh, kom igen. Du var modig. - Verkligen?
Okej, nu räcker det. Vi är färdiga. Ja, okej.
Släpp! Förlåt.
Min rapport.
Fungerade det? Stirrar du på en hög med gegga?
Jag planterade en bomb i hennes kropp medan hon sov.
- Vill du veta var jag förde in den? - Inte intresserad.
I örat.
Jag ville bara förstöra ditt liv innan jag hoppar genom tid och rum.
Jag har kvinnan du misslyckades med att rädda.
Jag tänker para mig med henne och skapa en ras av supermän och-kvinnor.
Om hon vill ha mig, såklart. Annars adopterar jag.
Jag har alltid velat ha en liten son. Vänta, jag har ju en här.
Vi ses i helvetet, ditt arsel!
Detta förbannade krig!
Det tar inte bara soldater. Det tar vänner.
Städar du?
- Vad hände? - Veronica exploderade.
Den galne vetenskapsmannen hoppar i tiden. Han har min son.
- Han är borta ögonblickligen. Det är över! - Inte riktigt.
Stryker, Neil. 11358.
Det är tidsportalen.
SPÅRAR
BERCHTESGADEN, TYSKLAND DEN 20 APRIL 1939
NAZITYSKLAND ÄNDRA INTE HISTORIEN
Fan, precis vad jag behövde.
Beverly, småprata inte. Övervaka den som om livet hängde på det. Det gör det.
Vänta, vad gör du?
Jag måste rädda min unge. Vi tar vetenskapsmannen sen. Jag kommer strax.
Lycka till.
Nu har han gått för långt.
Pappa?
Kom och ta mig, Stryker!
En amerikansk spion är efter mig!
Skynda på!
- Du... - Nej. Jag vet inte vad som händer.
- Inte? - Skit samma!
Ditt svin!
Nazisubba.
Vilket slöseri.
Grabben, gör bara som jag...
Stryker! Vad hände med din regel om att inte ändra historiens gång?
Du har mördat halva tredje riket! Förintelsen? Av hela historien!
- Ge tillbaka min unge! - Din son? Jag har dåliga nyheter.
Pojken älskar mig, som om han var min.
Vi har bildat ett faderligt band som inte kan brytas. Du kommer försent.
Pojken vill att jag uppfostrar honom som om han vore min egen.
- Rädda mig från galningen, pappa! - Din förrädare, du sa att du älskar mig!
Din lilla skitunge!
- Mår du bra? - Var är mamma?
Fortfarande död, grabben. Ta av dig den skiten, vi måste härifrån.
Jag sa ju det, ungen är i säkerhet. Ta ungen och skydda honom.
- Spåra vetenskapsmannen. Var är han? - Det är något på spåraren.
Ta fram det. Ja, den 12 oktober 1999, klockan 0.01
Här.
Åh, du fick tillbaka pojken.
Jag måste skaffa hjul på resväskorna. Det här är åt helvete, Stryker.
Jag glömde passet. Du lär skälla, men vem behöver pass när världen går under?
- Fred, du följer inte med mig. - Nej, få ner mig från stupet.
Annars hoppar jag. Få ner mig från stupet, Stryker!
Stryker? Du är avstängd! - Grip honom!
Vänta! Han räddar världen och ni vill gripa honom?
Låt honom avsluta det. Ni får min avskedsansökan imorgon.
Visst, men vi gör på mitt sätt.
Stryker. Döda vetenskapsmannen, jag räddar flickan.
- Nej. - Okej!
Jag dödar flickan, du räddar vetenskapsmannen.
- Ingen följer med, jag går ensam. - Okej!
- När allt är över, är jag avstängd igen. - Det kan du ge dig fan på.
- Du, kasta hit min väska. - Ja, sir!
Ta honom, Strykes!
- Gud, var är vi nu? - Fråga inte, vi måste dra härifrån. In nu.
Okej, Darrell. Det är bäst för dig att din plan fungerar.
Okej. Nycklarna ska ligga...
Vänta lite.
Letar du efter de här?
Ers nåd, jag känner mig ärad-
-att ni äntligen godtar min lilla plan.
Jag har glömt att nämna en sak. Det finns ingen plats i den för er.
Jag har haft nio år på mig att planera min flykt.
Ni har exakt nio sekunder till er.
Nu kanske ers nåd håller med om-
-att det är jag som är den smarte.
Ni kommer tyvärr att dö.
PÅ ETT HEMSKT SÄTT
- Omöjligt! - Det är kört för dig.
Ut ur pickupen. Jag har fler tricks i kaninhålet.
Håll din feta käft!
- Släpp henne. - Inte den här gången, du kommer för sent.
Jag har ställt in tidsportalen på att skicka oss så långt bak i tiden-
-att du aldrig hittar oss.
Och nu ett schackparti genom historien!
Jag gör första draget.
Vi ses i helvetet, Neil Stryker!
PORTALAVSKÄRNING PÅBÖRJAD
Vad i helsike var det?
En ledtråd. Kom, Watson. Mot fyren! - Flytta på er, dåre!
Bravo, Stryker. Du vinner.
Men du glömmer en sak.
Mitt spöke kommer att hemsöka dig som fan.
Jag skojar inte, Stryker. Det kommer att bli konstigt.
Utan anledning växer en näbb ut i mitt ansikte-
-och jag frustar och pustar och blåser...
- Jävlar, vad obehagligt. - Det menar du fan inte?
Kunde han inte dö med värdighet? Han var helt jävla galen, va?
- Ja, ja. Det är i alla fall över. - Ja.
Vänta lite.
Är det inte nu hjälten kysser flickan?
Vill du kyssas när vi har ett lik här?
Du är sköterska, du har torkat rövar. Städa upp skiten innan en unge hittar den.
Är du beredd?
Varning, tidsanomali. Varning, källa okänd.
Det är precis runt hörnet. Märkligt.
- Herregud. - Min hjälte!
Så vidrigt. Få bort kvinnan från mig.
- Var är Stryker? Kasta tillbaka henne. - Nej, han kommer. Han var bakom mig.
- Det fungerade. Han är din. - Bra jobbat.
- Jag älskar dig. - Ja, det gör du.
Din jävel.
Inte ens i dina vildaste drömmar kan du föreställa dig-
-vad som väntar dig.
Trodde du verkligen att du kunde hålla det hemligt?
Medan du spårade honom spårade jag dig.
När du jagade dåren lämnade du fler spår i tiden än en sten i en damm.
Så du kan spåra en tidsportal? Följ då detta till spegellandet, lilla Alice.
Jaha, farsan. Du sa alltid att vi skulle ses i helvetet.
Det ser jag fram emot.
Kom igen, Stryker. Ta en tugga av osten-
- i en musfälla som är mer avancerad än någon som skådats.
Det luktar som leverkorv.
Nabroski, kasta hit en tugga. Jag svälter.
Kul. Du är verkligen rolig.
Vi har en komiker här! Tack för att du kastade hit mina ben, idiot.
Då kan jag gå. Varför stannar du?
Du har inget hopp, inget vatten och inget ljus!
Förutom den här lilla solstrålen!
Måste man, så måste man.
Översättning: Emil P.W.S Holmgren